Наталія Лігачова: Зараз не на часі приїзд російських журналістів в Україну. Тим більше коли вони приїздять як Овсяннікова, яка збиралася дати якусь лекцію. Ми для себе виробили алгоритм: якщо росіяни, ліберальні, звертаються до власної, російської аудиторії, і співзвучні з нашою риторикою у ставленні до кремля, путіна, то добре, ми можемо мати партнерство. Однак не треба розповідати щось Україні, тим більше про російську пропаганду, як збиралася це зробити Марина Овсяннікова. Ми більше, ніж вони, знаємо про роспропаганду. І безумовно, було б великою помилкою, якби ми надавали громадянство тому ж Невзорову.
Більшість журналістів, навіть ліберальні, часто допускають імперські меседжі. На місці споживача інформації, я б особливо не орієнтувалася на будь-яких російських журналістів під час війни, не дивилася і не слухала б їх.
Читайте також: Медійниці, як Овсяннікова, дуже приклалися до формування шизофренічної свідомості рф — Різун
Наталія Лігачова: Тяжіння до російського контенту вважаю постколоніальним синдромом.
Ми будемо поступово позбавлятися цього. Під час і після війни будуть великі зрушення. Багато російськомовних українців перестануть вбачити у російському продукті «знак якості». Багато ліберальних російських журналістів, представників масової культури, втратять своїх читачів, глядачів, слухачів в Україні. Бо це не війна путіна. Це війна росії з Україною. Ми не можемо казати, що «усі росіяни за війну», що «нема серед них тих, хто проти війни», але російське суспільство винне в тому, що відбувається.
Зустрілися із непрофесійними діями журналістів? Подайте скаргу через сайт Комісії з журналістської етики
Наталія Лігачова: Я трактую поняття «колективна відповідальність» як відповідальність усього російського суспільства. Ми знаємо, що відбувалося після Другої світової війни з Німеччиною, як вони спокутували жахи, які чинили німецькі фашисти. Там усе суспільство було післявоєнне, виховане у тому, що спокутують це, виробилася відповідна культура. Ось таке має відбуватися з росією. Я не схильна не зважати на те, що справді є загроза свободі, життю росіян, які порушать їхні закони. На це треба зважати, бо не усі люди — герої. У мене нема такої думки, що усі вони мають бути героями, виходити на площі. Хтось може, хтось — ні.
Якщо говорити про російське суспільство, то нам не треба намагатися розмовляти з громадянами росії. Ми зараз не переб’ємо російську пропаганду, яка звучить з кожної праски. Однак розмовляти принаймні з російською діаспорою на Заході, наприклад, можна.
Слухайте також: Роспропаганда бере не якістю, а кількістю — Сліпченко
Треба також думати про власних прихильників росії, яких вистачає. Є достатньо таких, хто звинувачує в усьому Україну. Ми розуміємо, що на сході, півдні України є люди, які чекали росіян. Вважаю, що у нас є ще багато роботи у своїй країні.
Що варто робити нині журналістам та споживачам інформації, щоб не стати жертвами роспропаганди?
Наталія Лігачова: Журналісти мають розвінчувати фейки. Однак ми розуміємо, що міцна пропагандистська машина й усі фейки не викриєш. Поки його розвінчуєш, він уже пішов, має мільйони переглядів. Варто більше працювати над тим, щоб вводити нашу аудиторію у наш дискурс. Щоб він був привабливим, зрозумілим, адекватним. Цього дуже не вистачає не лише журналістам, а й нашій владі. Чому росія змогла задурити голови своїм громадянам? Не лише тому, що має масштабну пропагандистську машину, а й тому, що ретельно відстежує усе, що відбувається у суспільстві, ретельно працює, щоб відповідати на запитання. Інколи, забігаючи наперед. А наша влада дуже часто мовчить. До прикладу, з Невзоровим. Досі нема розуміння, чи надали йому громадянство. Яким чином Овсяннікова приїздила в Україну? Нічого влада не пояснює. Це погано, бо породжує недовіру.
Споживачі мають перевіряти інформацію у кількох джерелах. Зараз я понад усе довіряю офіційній інформації, передивляюся західні медіа і, безумовно, абсолютно не довіряю російській інформації з тих джерел, які хоч якось пов’язані з пропагандистською машиною.
Програма виходить за підтримки Комісії з журналістської етики
Повністю розмову слухайте у доданому аудіофайлі
При передруку матеріалів з сайту hromadske.radio обов’язково розміщувати гіперпосилання на матеріал та вказувати повну назву ЗМІ — «Громадське радіо». Посилання та назва мають бути розміщені не нижче другого абзацу тексту
Підтримуйте Громадське радіо на Patreon, а також встановлюйте наш додаток:
якщо у вас Android
якщо у вас iOS
Путін планує відвідати Монголію, яка визнає юрисдикцію МКС. Що це означає з юридичної точки? Розповів Олександр Павліченко, виконавчий… Read More
Про розслідування «Полювання на цивільних: як російські дрони знищують Берислав». У етері Громадського радіо говорили з Ігорем Бурдигою, журналістом… Read More
Про скандальне призначення начальником штабу Командування Сил безпілотних систем ЗСУ Романа Гладкого. Read More
Як конфлікт всередині НАБУ може вплинути на роботу і взагалі в чому суть конфлікту, який вже перейшов в публічну площину?… Read More
Війна впливає на психіку всіх людей, а надто — на безпосередніх її учасників та учасниць.… Read More
Про єврейську музику говоримо з фахівчинею з перекладачкою «Гаґади» та молитов з івриту українською, фахівчинею… Read More