Микола/Фото: Яніна Львутіна, Громадське радіо
На Торецькому напрямку Україну боронить 24-та окрема механізована бригада. Тут знайомимося із Миколою. Він — розвідник. А до повномасштабного вторгнення Росії в Україну працював залізничником у Львівській області. Має двох дітей та дружину. Каже, ніколи не бачив себе на фронті, тим більше — у розвідці.
«Як я став розвідником? Попередній командир подивився на мене і каже: «Міцний чоловік!» Запитав, звідки я. Каже: «Ти можеш противника, ворога задушити голими руками?» Та, кажу, не знаю, не пробував ще. Питає: «Розвідником будеш?» Кажу: «Буду», — згадує чоловік.
Свою сім’ю Микола не бачив понад півроку. У боях на Луганщині дістав серйозне поранення, але попри це — все одно продовжує захищати державу зі зброєю у руках.
«Ми прибули на Луганщину, отримали завдання зайняти позицію, аби викривати дії противника і передавали їхні координати (де вони скупчувалися, куди підвозили боєкомплекти, де особовий склад перевантажували і доставляли на передову). І ось у місті нас противник так само викрив і накрив артилерією. Там я дістав поранення. 120-й міномет. Осколкове. Мені пробило руку навиліт. І осколок застряг між ребром і лопаткою. Надали першу допомогу, випив знеболювальне і своїми ніжками у супроводі двох побратимів я вийшов з-під обстрілу. Десь два кілометри», — говорить Микола.
Ситуація на фронті змінюється кожні три місяці. Наразі триває фаза українського контрнаступу, говорить Микола.
«Ви самі бачите — війна змінюється, зараз наступальні дії проводимо більше ми, а противник намагається контратакувати на деяких напрямках. Зазнаємо втрати особового складу, у нас меншає добровольців», — пояснює військовий.
Слухайте також: Що відбувається у звільнених Кліщіївці та Андріївці? Розповідає кореспондентка
Олеся — бойова медикиня, теж служить у 24-й окремій механізованій бригаді. Пішла на фронт щойно їй виповнилося 18. Сьогодні її завдання: доставити пораненого побратима до стабілізаційного пункту від точки евакуації. Часто медикиня сама вирушає на «нуль», щоб врятувати бійця. У Олесі три контузії. Розповідає, як отримала одну із них:
«Це було 30 березня. Приліт по нашій позиції. І 30 березня сніг лежить. Під снігом — ожеледиця. Тобто далеко проїхати не можемо. Ми пішли за «трьохсотим», забрали його. І, коли йшли усю цю дистанцію, ми лише чули вихід і зразу лягали, бо воно падало десь біля нас. Тобто «Орлан» (безпілотник росіян — ред.) корегував по нас вогонь».
За всі три роки, каже Олеся, не відчувала в армії дискримінації за ознакою статі. А будь-які розмови про те, що вона жінка і їй не місце на війні, припиняла одразу.
«Коли мені кажуть, що війна — не жіноча справа, я завжди кажу, що це й не чоловіча справа. Чому має гинути чоловік, а жінка — має бути в тилу? Ні, ми всі однакові. Ми жили на «нулях», у бліндажах. Я ніколи не казала, що мені потрібне якесь окреме місце чи ще щось. Ми там спали як-небудь — на підлозі, десь в куточку — місця мало було.
Самий той побут на «нулі» — дуже важкий. Коли це посадка, у якій стоїмо, і по ній працюють, там немає, де сховатися. Немає можливості для жінки вийти у туалет. Взагалі раз на добу виходила в туалет на «нулі». Раз вийшла, а снайпер почав працювати. Все, впала там, залягла, за бліндаж залізла», — пояснює Олеся.
Цей день, День захисників та захисниць України, і Микола, і Олеся хотіли б провести у колі рідних, але вони, як і тисячі інших українських військових, продовжують тримати фронт, аби їхні близькі не знали більше, що таке ракетні удари та забрані обстрілами життя.
Яніна Львутіна, Донеччина, Громадське радіо
У Рівненському обласному шпиталі ветеранів війни практикують унікальний метод реабілітації воїнів. Для цього використовують бурштин.… Read More
8 серпня 2024 року жителі окупованої частини Луганщини почали скаржитися на те, що не можуть… Read More
Українська енергетика через російські обстріли зазнала руйнувань, тому в липні 2024 року довелось застосовувати відключення… Read More
УВАГА! У тексті йдеться про тему сексуального насильства. Присутні свідчення уцілілих. Чутливий контент. Read More
22 серпня 2013 року Громадське радіо випустило свій перший подкаст. Саме цей день вважається днем… Read More
Павло Баль — український атлет, призер багатьох міжнародних змагань, а також перший учасник від України… Read More